Hvor mange aftner jeg talte stjernerne for ikke at tænke på dig?
Hvor mange undskyldninger jeg kom på -
for at undgå de andre kandidater?
Tåber.
Rak.
Æselhoveder. I lovede mig, at Misgath ville blive valgt som dronning.
Hvem er hun? Hvor kommer hun fra?
Vi ved kun lidt om hende.
Hun hedder Ester af Susa. Hun er foræIdreløs.
Vi skulle have forgivet Hegai. - Forgivet?
Han gjorde det ikke, herre. Han er alt for ubesindig.
Kender I til gift?
SelvføIgelig gør I det. I var kongens mundskænke.
Hvis nu I ville forgive en person...
Hvis nu denne person forblev navnløs, -
men var en, I havde svoret at beskytte.
Min herre.
Se nu ikke så bekymrede ud.
Vi lægger ingen planer her. - Min herre.
Fra Indien til Babylon har mit sværd udgydt forræderes blod.
Stolte og hovmodige!
Guds udvalgte folk, -
som har fået lov til at rejse hjem.
Men tager de af sted?
Gør de?
Tak.
Hvor underskønt det er af Herren at gøre min Hadassa til dronning.
Har du fortalt nogen om vores hemmelighed?
Nej. Og hvis du kalder mig Hadassa, er det også lige meget.
Vil du ikke være hos mig i paladset? Du skal få den stilling, du vil have.
Herren vil tage sig af mig.
Tager du dig af din herre?
Husk hans ordre. "Køb det uden for paladset, så det ikke kan spores. "
Jøderne har apotekere.
Lad mig se. Dig der. Derover.
Hvorfor kan der ikke stiftes fred?
Fred? Memukan har slået mig to gange i træk.
Jeg frygter, jeg skal miste dig.
Jeg svor en ed...
...til min far.
Det er ham, jeg frygter at miste dig til. Du skal træne og være væk.
Pas på det her for mig. - Men det er dit.
Vær rolig. Jeg kommer tilbage efter det, der er mit.
Skal du sidde der hele dagen, herre?
Den der?
Hvorfor skulle de købe belladonna? - Måske vil de forgive nogen.
Det dræber hurtigt.
Har du solgt gift til dem?
En jøde sæIger gift til kongens mundskænke.
Ved du, hvem det kunne være til?
Må jeg ikke se det?
Skriveren siger, kun dronningen må se det.
Nogen efterstræber kongens liv. - Kongen må straks vide det.
Han og Memukan er en dagsrejse herfra for at træne.
Så må jeg lade gardens kaptajn undersøge det.
Hvem står ellers kongen nær? Admata.
Det er forræderi.
Med din tilladelse vil jeg bringe dig de to eunukker.
Jeg er bevæbnet, men de vil ikke gøre modstand.
Det bliver ikke nødvendigt. Gardens nye kaptajn undersøger det.
Tiden var knap.
Hvis blot alle var så loyale som du, min prins.
Gardens kaptajn.
Haman, min dronning.
Hvad nyt om eunukkerne?
De bliver ført til galgerne.
Jeg fandt det her i deres besiddelse.
Jeg forhørte dem begge to. Jeg ved, de var alene om det.
Indskriv Mordokajs navn i krøniken, -
så sætter jeg mit segl, så kongen kan belønne ham.
Tag blot.
Bare en bid. Min appetit er svækket, efter jeg holdt op med at ride.
Vil du så kræve mindre for at spionere for mig?
Mine sønners appetit er ikke svækket.
Eller min kones.
Det kan blive dyrere, min prins.
Meget dyrere.
Hvad ville du have gjort?
Jeg ville gemme kongen til sidst.
Som i spillet.
Først skal du fjerne de brikker, der står ham nærmest.
En...
...efter en.
Dronning, det her er tåbeligt. - Jeg gør det gerne uden dig.
Der er alt for mange rygter og ikke nok svar i paladset.
Hængslerne er smurte. Den må blive brugt ofte.
Elskende finder altid en udvej.
Tiden er inde til at udslette dem, -
som søger at ruinere os.
Når en mark er sygdomsbefængt, -
sætter vi da ikke ild til den?
Og hvorfor trodser jeg så disse fremmede iblandt os?
Jøden! Jøden!
Nej, ikke jøden.
Jeg tæller selv flere enkelte jøder blandt mine venner, -
men hvis jøderne samles, -
hvad er så Egyptens, Assyriens og Babylons skæbne?
Før mig væk herfra. Hurtigt.
Vil i have et bevis?
Her er det!
Taget fra det kongelige bibliotek!
Grækernes og jødernes plan er -
at erobre verden!
Grækerne og jøderne lever efter samme onde doktrin.
At alle er skabt lige.
Er en slave ligeværdig med jer?
Så tror i hverken på jødernes gud eller græsk demokrati, -
men der er folk i paladset, som gør det.
Lad mig fortælle jer om Memukan.
Prins, hærfører.
Ærkeforræder!
"For tjenesteydelser for kong Dareios. "
"Pacificering af de babylonske provinser. "
"Løn til agagitten Haman. "
Spørg Memukan, hvorfor grækerne måtte beholde deres demokrati.
Spørg, hvem der taler højest mod krigen.
Det er ham!
Den ordinære kalender.
For 13 år siden.
Dronning.
Er du alene?
Det er farligt. - Jeg er færdig nu.
Jeg beder dig...
Tillad mig.
Skal jeg lægge dem tilbage? - Tak.
Noget må tynge min dronnings hjerte, -
når hun er så sent oppe.
Dronning!
Er dronningen uskadt? - Jeg har det fint.
Måske skulle jeg trække mig tilbage.
Der var to uger til din hjemrejse. - Hun bliver glædeligt overrasket.
Læs dette, herre.
Du ligner ikke en forræder.
Kom med tilbage, så undersøger Admata Hamans anklager.
Det var mig, der udnævnte Haman, og vi har brug for ham.
Først siger du, dit navn er blevet smudset til, og så forsvarer du ham.
Jeg har nok liv på samvittigheden. Gør hans straf mild, -
og så vil han udføre sit hverv godt og være dig taknemmelig.
Du taler som en perser. Døm aldrig nogen, før godt og ondt er afvejet.
Kom med.
Så du brændte beviset? - Der bliver alligevel gjort noget.
Haman er lederen af livgarden. - Og jeg er dronning.
Ja, men dronningen er underlagt en lov, som han kan udnytte.
Vi skal ikke gennem hovedporten. Jeg vil overraske dronningen.
Lov mig, at du ikke afslører det for nogen.
Flere af den slags løfter, og så må jeg aflægge tavshedsløfte.
De elskendes port. - Den brugte du sikkert meget engang.
Hvem tror du, fik den lavet?
Gå nu.
Min elskede, jeg har savnet dig. - Har du det?
Hvad skal det betyde? - Har du haft travlt?
Ikke så travlt, som jeg kan have. - Ingen besøgende?
Du har tilkaldt mig, majestæt.
Du har forlagt vores halskæde. Er det det eneste, du har forlagt?
Fang mig.
Måske vil majestæten hidkalde en af konkubinerne?
Måske ikke.
Du ligner din far så meget, at jeg glemmer, hvor forskellige I er.
Derfor undrerjeg mig over, hvorfor du vil gå i hans fodspor?
Giv hende et par nætter mere, -
og så send hende hen til mig.
Kalder du den offentlige tirade diskret?
Hvis jeg advarer kongen... - Så bliver du aldrig selv konge.
Du må være mindre hård ved jøderne, ellers bliver du selv til grin.
Jøderne er det vigtigste våben i din kamp for tronen.
Du planlægger at tage magten, mens kongen er i Grækenland.
Hvilken undskyldning vil du bruge? Hvem angriber vort land?
Ingen, -
men du kan påstå, at det er de grækerelskende jøder.
Memukan forventer en undskyldning.
En undskyldning er en ringe pris for et kongerige.
Inviter Memukan til dit hus, så jeg kan undskylde over for ham.
- På vejen bliver han overfaldet. - Af hvem?
Af mine jøder. De dræbte ham, fordi de blev slået i hartkorn med ham.
Og Memukans garde? - Find på noget.
Sig, at hvis han ankommer med dem, tror jeg, jeg skal straffes.
Mine folk kan klare et par mænd. - Og hvem skal klare dig?
Hvem andre end dig, -
min konge?
Dø, grækerelsker.
Admatas folk.
Tak guderne for, at du er uskadt.
Kom.
Min dronning.
Majestæt, blod er blevet udgydt. Du må komme straks.
Herre, en anklage fra et sendebud? - Hvorfor sagde du ikke noget før?
Jeg var nødt til at spille forræder for at fange forræderen.
Hvor er hans vidner, herre? Hvad skulle mit motiv være?
Lad ham bevise sine påstande eller for evigt tie.
Der er ingen vidner til hemmelige planer.
Stop!
Var det ikke Admata, som fik kongen til at hidkalde Vashti, -
vel vidende at hun ville nægte?
Løgne. Jeg er omgivet af usle løgne.
Husk, hvem du bønfalder. - Bønfalder om hvad?
At du skal blive skånet.
Er det mit begær, der får mig til at tro på de historier, -
eller min manglende evne til at forstå deres mysterier?
Måske har du lagt dem tilbage på hylden, hvor de samler støv, -
uden at have læst dem til ende?
Hvem er det, der samler støv? Jeg troede, jeg var din Rakel.
Men jeg er kun Lea, og du tjener hos mig for en anden.
Herre, det er ikke, som du tror.
Intet er, som jeg tror, det er, længere.
Hemmelige planer i natten. Tillid.
Den ruster op som hemmelige porte.
Admata bliver ført til torturkammeret i dette øjeblik.
Jakob og Rakel er ikke bare en historie for dig.
Giv mig grund til at tro på dig. Ær mig, -
for det er forbeholdt en konge at søge sandheden.
Man spotter mig.
Jeg vil give dig et svar, herre, -
hvis du først svarer mig.
Svarer dig på hvad? - Hvorfor hidkaldte du Vashti?
Du vidste, hun ikke ville komme.
Jeg er kongen.
Jeg skylder ingen svar.
Efter flere dages tortur indrømmede den mediske prins Admata alt -
- og blev underkastet loven.
På grund af sine modige handlinger -
- blev Haman gjort til prins.
Han fik Admatas hus, formue, stand og magt.
Brikkerne falder på plads. Vi har talt om "en efter en".
Spådomme klæder dig ikke, Haman. - Jeg taler om sandheden.
Jeg ønsker ingen mand min byrde.
Men mine forfædre skal blive hævnet.
Og guderne vil se venligt på vore sønner.
Er du gal? Er det din plan?
Vore allierede er trængte. Fønikierne har mistet mange skibe i et uvejr.
Karthago har ikke meget tømmer at bygge krigsskibe af.
Alt afhænger vel ikke af penge? - Vil du betale for det?
Nej, men vi har forrædere iblandt os, som har rigelige midler.
Jøderne? Vi er ikke børn. - Pengene kan konfiskeres fra dem.
Skulle jøderne bare aflevere deres penge?
Naturligvis ikke.
Vi må slå dem alle ihjel.
Hver og en.
Ellers vil de hævne sig på os.
Han taler om kvinder og børn. - Ja. Kvinder og børn.
Det ved jeg.
Hvad vil du foreslå?
Vil du hellere, at jøder og grækere skal myrde os, mens vi sover?
Er fortiden så mægtig, at vi må dræbe vore brødre for at slippe fri af den?
Intet kongerige var så storslået som jødernes under kong Salomon.
Han udkæmpede ikke ét slag. Led ikke gennem én krig.
Han nød godt af den fred, hans far havde skabt.
Lad ikke din fars død være forgæves ved at hæve...
Pas på, hærfører. - Hvorfor tørster du efter krig?
Vi kan leve i fred. - Du taler om fred.
Jøderne bøjer sig for deres egen gud, men adlyder ikke loven.
De taler om, at en konge skal komme.
En kongernes konge, som skal gøre alle frie.
Er det ikke demokratiets essens, Memukan?
Du bliver vores undergang. - Ja, vi har en indre fjende.
Marchér du bare mod Grækenland, men det bliver uden hærfører.
Og det er ikke blevet gjort til lov?
Ikke endnu.
Måske opildner skyldfølelsen mænd, -
og så søger de lovens salve for at lindre den brændende smerte.
Hvad skal jeg så gøre?
Jeg kan ikke opsøge ham i biblioteket uden at blive hidkaldt.
Hvis du ankom først, ville han have opsøgt dig, ikke sandt?
Hvordan kom du herind? Ingen må bruge biblioteket.
Jeg søger det, du søger, herre.
Sandheden.
Måske sandheden om os?
Det handler om vort land.
Jaså.
Hvad drejer det sig om?
Ønsker du flere parfumer? Den slags behøver du ikke forstyrre mig med.
Du ved, som jeg, hvor hurtigt rygtet iler i paladset.
Særligt når det drejer sig om mord.
Du er vidende og belæst. Giv mig en historie, som løser mit problem.
Jeg har aldrig forstillet mig. - Ikke?
Tror du ikke, jeg kan se, at Memukan styrer dig?
Du holder mere af jøderne end af mig. Spørger du til mine byrder?
Nej, du beklager dig bare. - Som Vashti gjorde.
Forsvind, og opsøg mig ikke, -
ellers vil du lide en værre skæbne end Vashti.
Men jeg elsker dig. - Kærligheden har svigtet mig.
Viden har også svigtet mig, så jeg holder mig til imperiets lov.
Jeg drager i krig, og min skæbne skal ikke længere deles med dig.
Engang var det det her, du helst læste.
Selv om det ikke længere er en kærlighedshistorie, -
er det stadig historien om jøden Mordokaj.
En af dem, du vil udrydde, reddede dit liv.
Du har ikke engang hædret ham for det.
Loddet er kastet. Der er kastet pur.
Det har bestemt, hvornår alle rigets jøder skal dræbes.
Det skal ske på den 13. dag i måneden adar i jødernes kalender.
Prins.
Udslettelsen af et folk kan kun beordres af en, -
der bærer kongens signetring.
Der blev sendt bud ud over hele riget.
Allejøder skulle dræbes -
- på den 13. dag i måneden adar.
Unge og gamle. Mænd, kvinder og sågar børn.
De skulle alle plyndres for rigets skyld.
Skriveren siger, at alt afhænger af dig, dronning.
Af mig?
Dronningen vil måske opsøge kongen og gribe ind -
for dem, der ikke har andet at håbe på.
Dronning. - Har du glemt loven?
At opsøge kongen uden at blive hidkaldt koster en livet.
Du kan vel besøge ham privat. I hans kammer.
Det kan jeg ikke.
Jeg har været lydig.
Jeg har været tro i mit hjerte.
Og nu har denne lydighed bragt mig problemer.
Jeg beder dig, fader.
Lad der være en udvej.
Udfri os fra disse trængsler, og lad dette fare.
Lad det fare.
"Trøst mit folk, sigerjeres gud.
Tal til Jerusalems hjerte.
Sig, at krigen er slut.
At hendes skyld er betalt.
Herren bliver ikke træt og udmattet.
Hans indsigt kan ingen udforske.
Han giver den udmattede kraft. Den kraftesløse giver Han ny styrke.
Drenge bliver trætte og udmattede. Unge mænd snubler og falder.
Mens dem, der håber på Herren, får nye kræfter. "
Herre, vi håber på dig.
Giv os styrke.
Ban vej for den, der kommer! Bøj jer i støvet for den store prins!
Ban vej for den, der kommer!
Du der.
Bøj dig i støvet for at ære prins Haman. KnæI. Jeg sagde, knæI.
Stop.
Hvorfor knæler du ikke? - Jeg knæler for min konge.
Jeg bøjer mig kun for mine forfædres gud.
Og hvilken gud er det? - Den eneste sande Gud.
Himlens og jordens skaber. Abrahams, Isaks og Jakobs Gud.
En jøde. - Mordokaj Ben Jair.
Jeg skal opkalde min gris efter dig.
Jeg kan give dig andre grunde til at huske mit navn.
Husk du mit.
For det her!
Af sted!
Hvad nyttede det? Du endte stadig i støvet som os andre.
Men jeg knælede ikke.
Om tre dage får du dit kongerige.
Vi må ikke lade en enkelt jøde forpurre vores glæde.
Det er ikke godt nok.
Så anmod om at hylde kongen med en henrettelse ved hans afrejse.
Statuér et eksempel.
En galge, 50 alen høj, med Mordokaj hængende i den.
Krøniken.
Rejs dig. Noget bekymrer mig. Du kan måske hjæIpe.
Det glæder mig, herre. Jeg har også brug for dit råd.
En mand har tjent mig vel. Han er agtet blandt sit folk.
Han reddede engang mit liv.
Jeg føler trods alt, -
at han ikke er blevet hædret endnu.
Hvordan synes du, jeg bør hædre ham?
Få bragt en kongelig dragt.
En, som kongen selv har båret.
Og en hest -
med kongens diadem på hovedet.
Overdrag det til en af de fornemste prinser, -
så han kan hædre denne mand.
Så lad ham ride gennem byen, mens det proklameres:
"Således hædres manden, som har tjent kongen vel. "
Et fremragende eksempel. Gå nu, og gør det, som du har foreslået.
Herre.
Du skal hædre Mordokaj.
Skriveren, som sidder i kongens port.
Mordokaj?
Jøden?
Dronning.
Hvem er det, der skal hædres? - En skriver.
En jødisk skriver, som siger, han har reddet kongens liv.
Jeg tror, han vil blive beæret over det privilegium.
Beæret?
Persiens ære står på spil.
Hvad vil man sige om en konge, som lader sin prins hædre en jøde?
En jøde!
Hvordan adskiller en jøde sig fra dig og mig?
De er vores fjender. De må udslettes.
De er måske dine fjender, men de er ikke mine.
Ud fra den måde, du forsvarer dem på, -
skulle man næsten tro...
Tro hvad, -
min prins?
Skulle man tro. Det var alt, min dronning.
Skulle man tro.
Ban vej forjøden Mordokaj!
Ban vej for Mordokaj, som reddede kongens liv!
Kongen ønsker at hædre ham.
Æret være jøden Mordokaj! Hædret af kongen!
Elsket af dronningen!
Æret være jøden Mordokaj! Hædret af kongen!
Elsket af dronningen!
Vagter.
Jeg bringer nyt fra Mordokaj. Tiden er oprundet.
Når kongen rejser i morgen, udpeger han Haman til regent.
Det er vores sidste chance for at stoppe dødsforordningen.
Han fik mig til at sværge at tale hans ord.
Du sætter livet på spil ved at opsøge kongen.
Bild dig ikke ind, at hvis du tier, -
- så kan din plads i paladset redde dig.
Hvis du tier, -
vil der komme hjæIp og redning andetsteds fra.
Men du vil gå til grunde.
Hvem ved, om ikke du opnåede kongelig værdighed -
med henblik på en situation som denne.
Han sagde, at jeg skulle give dig den her.
Sig til Mordokaj, at han skal sammenkalde jøderne.
De skal faste og bede, -
og jeg vil gøre det samme.
Og sørg for en bærestol i morgen.
Jeg vil opsøge kongen uden at være hidkaldt.
Selv om det er mod loven.
Skal jeg dø, -
så lad mig dø.
Persiens folk. Kronens tjenere.
I dag går vi vor skæbne i møde.
At regere i hele verden og kæmpe mod grækerne -
og alle andre, som vil os det ondt.
Kronen. Hurtigt.
Bærestolen er her snart.
Der kommer ingen bærestol.
Jeg ved ikke, hvad du vil, men...
Kongen rejser om en time. Jeg kan ikke vente på, at regnen stopper.
Du får ikke lov at dræbe dig selv.
Nej. Sig, du ikke gjorde det.
Hvorfor tror du, han vil sænke sit scepter og skåne dig?
Du går ikke ind i en mands kammer, men en konges hal.
Det er ikke dig mod ham. Det er dig mod loven og imperiet.
Så gårjeg, -
som David gjorde. Imod Goliat og filistrene.
Det er bare historier, Ester. Hører du mig?
Ved du, -
hvad jeg elsker mest ved historien om David og Goliat?
Davids sejr skyldtes ikke, at han kæmpede godt, -
men at han troede.
Da jeg forladerjer i dag, -
skal prins Haman regere i mit sted.
I skal adlyde ham på samme måde, som I ville adlyde jeres konge.
Hun kommer uden at være hidkaldt.
Det gør hun.
Har hun ikke forbrudt sig mod loven?
Jo, hun har. - Vagter!
Vi har ingen tid at spilde. - Hvad svarede han dig?
Det var ikke det rette sted. Jeg kunne ikke spørge ham.
Ikke i tronsalen. - Hvad så? Skal vi udslettes?
Vi har en sidste chance. HjæIp mig med at gøre mig klar.
Kongen må sænke sit scepter for, hvem han måtte ønske.
På denne dag er dit rige næsten revet bort fra dig.
Ester har vanæret dig mere, end Vashti nogensinde kunne.
Nu har hun dig.
At invitere os til et gilde...
Hvis du deltager, vil folk mene, du er svag.
Og hvis du nægter, -
en kujon.
Der er kun én udvej.
Behager måItidet dig, herre?
Det er sent.
Hvad er din bøn?
Min bøn er, -
min herre, -
om jeg må afslutte en historie.
En, jeg begyndte på for mange nætter siden.
Historien om Jakob -
slutter ikke ved giftermålet med Rakel.
De fik 12 sønner, -
som ligesom disse 12 søjler her blev et folks støttepiller.
Man forsinker vel ikke en hær for at fortælle et eventyr?
Hvis jeg har fundet nåde for dine øjne, -
så giv mig mit liv. Det er min bøn.
Og giv mig mit folk.
Du kræver dit liv og dit folk.
Min kære pige.
Jeg kender ikke dit folk. Du har ikke fortalt mig, hvem de er.
Var vi blot blevet solgt som trælle, havde jeg tiet, -
men Haman ville have vort blod.
Mit blod.
Jakobs blod. Din Jakob.
Din Jakob fik et nyt navn.
Israel.
Og også jeg, som erjøde. - Dig?
Ester? Jøde?
Ikke Ester, herre.
Hadassa Bat Abihail.
Datter af Benjamins stamme.
Barn af den højeste Gud.
Aldrig harjeg hørt en ynkeligere historie.
Hun er ikke jøde. Hun er endnu en Vashti.
Er det ikke belejligt? En hær marcherer af sted, -
og pludselig er hun jøde.
Nå, så Ester erjøde.
Vashti protesterede mod krigen.
Hende her sætter sig op mod dit styre.
Hvis hun er jøde, -
hvorfor har hun så skjult det indtil nu?
Den almægtige har beskikket, -
at jeg skulle tale usandt for dig. Han tillod mit hjerte det.
Denne kæde, som jeg har givet dig.
Mit kæreste eje -
og min identitet, som hviler indeni.
Skulle der ske noget nu?
Kan du ikke se stjernerne?
Kan du ikke se dem?
En forhånelse.
Det var måske ikke det, du håbede på.
Du troede måske, jeg ville trygle.
Tror du, jeg vil trygle om nåde, -
som min forfader Agag, for dit sværd?
Skal jeg trygle?
Nåde, dronning.
Nåde.
Skån mig.
Skån mig. Du er nådig.
Skån mig.
Jeg beder dig om tilgivelse! Skån mig!
Skån mig, jøde!
Vil han forgribe sig på dronningen?
Min hustru?
Mens jeg er til stede?
Harbona siger, at galgen står i Hamans gård.
Den er åbenbart tiltænktjøden Mordokaj.
Hæng ham i den.
Hvad fik dig til at komme tilbage?
Jeg så dem.
Jeg så stjernerne.
Således kunne en ny generation forløse fordums tid -
- og møde fremtiden.
På denne dag udnævnerjeg en ny prins. Mordokaj Ben Jair.
På den dag, som er afsat til deres udryddelse, -
har alle jøder ret til at forsvare sig -
- og må tage bytte fra deres angrebsmænd.
Jeg byder alle at højtideligholde denne glædens dag.
Historien om den skal gå fra generation til generation.
Højtiden skal hedde purim, da der blev kastet pur.
Mens vi fortsætter livet i en usikker verden, kan vi glædes.
For gemt i dens mysterier hviler en konges ære.
Dette dekret skal sendes ud under Mordokajs segl.
Prins af Persien.
En jøde.